Instytucja własności w myśli polskich solidarystów katolickich okresu międzywojennego - Firlej, Bartosz (Wydawnictwo Uniwersytetu Wrocławskiego, 2022)
Predmetom cìêï stattì ê analìz poglâdìv ta rozumìnnâ predstavnikìv polʹsʹkogo katolicʹkogo vlasnostì solìdarizmu u stavlennì do ìnstitucìï vlasnostì, ïï suspìlʹnoï rolì, bažanoï formi razom ìz neobhìdnimi omežennâmi. Do najvažlivìših predstavni solìdarizmu u stavlennì do ìnstitucìï vlasnostkìv polʹsʹkogo katolicʹkogo solìdarizmu slìd vìdnesti: o. Antonìâ Šimansʹkogo, o. Aleksandra Vujčìcʹkogo, prof. Leopolʹda Karo, o. Antonìâ Roškovsʹkogo, prof. Lûdvìka G̀ursʹkogo, o. Âna Urbana, Êp. Teodora Kubìnu, o. Âna Pìvovarčika, prof. Ûlìuša Makarevìča, a takož pìznìšogo primasa – Stefana Višinsʹkogo. Predstavniki cʹogo ruhu viznavali, ŝo osnovoû deržavnogo ladu ê vlasnìstʹ, bazuûči pri čomu cû ìstinu na teologìčnih pìdvalinah. Opiraûčisʹ na enciklìku Rerum novarum, viznavali Boga za vlasnika vsʹogo, ŝo nim bulo stvoreno. Nastupnim džerelom vlasnostì, na ïh perekonannâ, bula lûdsʹka pracâ. Ìz osoblivim natiskom pìdkreslûvav vagu cʹogo činnika Êpiskop Kubìna, vìdstoûûči dumku, ŝo Bog nače sam vikonuê robotu nad predmetom svoêï vlasnostì, zabezpečuûûči tim samim jogo ìsnuvannâ. A oskìlʹki lûdina stvorena na obraz ta podobu Božu, to musitʹ pìkluvatisʹ svoêû vlasnìstû ì vìdpovìdno, takim činom, lûdina u pevnomu značennì maê svoû častku u sotvorenomu Bogom tvorì. Leopolʹd Karo, analìzuûči teorìû pohodžennâ vlasnostì, stverdžuvav, ŝo ne tìlʹki pracâ, ale ì takož kapìtal služitʹ dlâ stvorennâ pev vlasnostì, prote peršìstʹ povinna naležati vlasnostì, ŝo vinikla ìz pracì. Katolicʹkì solìdaristi (zokrema o. Antonìj Šimansʹkij), rozglâdaûči koncepcìû Leona Dûg̀ì, nagološuvali na značennì suspìlʹnoï funkcìï vlasnostì ì vkazuvali na te, ŝo tìlʹki ta vlasnìstʹ, âka realìzovuê tu funkcìû, zaslugovuê na zahist. Opiraûčisʹ na katolicʹku suspìlʹnu nauku, polʹsʹkì katolicʹkì tu solìdaristi vbačali suttêvì zagrozi dlâ vlasnostì âk z boku socìalìzmu, tak ì kapìtalìzmu. Na dumku katolicʹkih solìdaristìv, privatna vlasnìstʹ ne stanovila soboû neobmežene pravo, tak âk ce rozumìlosʹ v kontekstì rimsʹkogo prava. Ìz cìêû ìnstitucìêû pov`âzuvavsâ cìlij râd obov`âzkìv ìz boku vlasnika. Êpiskop Kubìna buv perekonanij, ŝo Tvorecʹ dopustiv socìalʹnu nerìvnìstʹ, tìlʹki dlâ togo, ŝob lûdi samì mogli ïï vipraviti. Leopolʹd Karo tverdiv, ŝo vlasnìstʹ povinna buti vikoristana dlâ pìdtrimki socìalʹnih verstv, âkì ekonomìčno ê slabkimi. Leopolʹd Karo – odin ìz avtorìv kola katolicʹkih solìdaristìv, kotrij najbìlʹš točno vislovivsâ na temu dopustimih obmeženʹ vlasnostì. Zokrema kazav, ŝo možutʹ voni (obmežennâ) buti vprovadženì z oglâdu na zberežennâ suspìlʹnogo ladu, zagrozu stihìjnogo liha, ekonomìčnih potreb deržavi (napr. budìvnictvo ìnfrastrukturi) abo buti zv`âzanimi z bezpekoû deržavi, a takož zahistom pered naslìdkami nadmìrnoï koncentracìï abo nepravilʹnoï alokacìï vlasnostì. Včenij buv takož prihilʹnikom ìnstitucìï eksproprìacìï na potrebi gromadsʹkostì. Pri cʹomu rozmìri ta mìri obmeženʹ viznačaûtʹsâ aktualʹnimi suspìlʹno-deržavnimi potrebami. Ŝo stosuêtʹsâ poglâdìv na temu sìlʹsʹkogospodarsʹkoï reformi, to voni u katolicʹkih solìdaristìv u Polʹŝì ne buli odnostajnimi. Polʹsʹkì katolicʹkì solìdaristi propaguvali pozicìû Leva XIII, ŝo stosuvalosʹ neobhìdnostì rozpoširennâ vlasnostì sered širokih mas suspìlʹstva. Na cʹomu zokrema nagološuvav u svoï čiselʹnih pracâh Leopolʹd Karo. Ûlìuš Makarevìč do cʹogo dodavav ŝe takij argument, zgìdno z âkim rozpoširennâ u suspìlʹstvì vlasnostì ê umovoû sine qua non zberežennâ principu rìvnostì sub`êktìv u suspìlʹstvì. Privatna vlasnìstʹ rozglâdalasʹ predstavnikami analìzovanogo ruhu âk neobhìdna suspìlʹna ìnstitucìâ.
Keywords: solidaryzm katolicki; polska myśl polityczno-prawna; własność; dwudziestolecie międzywojenne; katolicka nauka społeczna; katolicʹkij solìdarizm; polʹsʹka polìtično-pravova dumka; vlas-nìstʹ; mìžvoênne dvadčâtirìččâ; katolicʹka suspìlʹna nauka